home
***
CD-ROM
|
disk
|
FTP
|
other
***
search
/
Chip 1996 April
/
CHIP 1996 aprilis (CD06).zip
/
CHIP_CD06.ISO
/
hypertxt.arj
/
9407
/
FRACWAC.CD
< prev
next >
Wrap
Text File
|
1994-11-27
|
23KB
|
376 lines
@VFractal Design Painter 2.0@N
@VElektronikus grafikus@N
A Komdex cég egy komplex rendszert mutatott be az
Ifabón. A sok tisztán számítógépes újdonság között ez egy
grafikusoknak, illetve grafikával foglalkozóknak szóló
rendszer. Ahogy a DTP rendszerek forradalmasították a
kiadványkészítést, ez várhatóan a grafikai munkák
forradalmi változtatásában vesz részt.
A rendszer összetevôi egyszerû eszközök. De így, együtt
nagyszerûen alkalmasak képelôállításra. A kép alatt most
rajzolt vagy festett képet kell érteni, nem fényképet.
Persze fényképbôl is ki lehet indulni egy scanner
segítségével, de az inkább retusálás.
@VAz elsô benyomások@N
Az összeállítás két legalapvetôbb eleme a Fractal Design
Painter 2.0 program, valamint a vele együttmûködô
nyomásérzékeny tablet -- azaz rajzasztal. A többi
kiegészítô -- erôs számítógép (486DX2 vagy Pentium,
legalább 8 Mbyte RAM-mal), színes nyomtató -- körítés az
elôzô kettôhöz. A programot az Ifabón egy Pentiumon
futtatták, én kipróbáltam a HP által bemutatóra küldött
DX4-esen, most pedig a Komdex 486DX2-esén nézegetem. Alább
nem érdemes adni, hiszen ezen az összeállításon bizonyos
átalakításokra már igen sokat kell várni. Mint majd' minden
Windows alatt futó program, ez is igényli a gép
tempósságát. Persze egy ilyen grafikai programnál, ahol
igen sokat kell számolgatni, ez teljesen érthetô.
Természetesen egy Corelnek feltehetôen még nagyobb a
számításigénye, de egy ""elhúzás"-nál itt is van mit
kalkulálni. Ez a funkció a DX2-esen tekintélyes késéssel
követi a pálca mozgását.
Pálca. Igen, a Wacom táblán egy kis pálcával írhatunk.
Ceruzára emlékeztet, de mûanyag hegyû, és csak a tábla és a
program segítségével lehet vele írni. De úgy igen! Nem
reszketegen, mint az egérrel, avagy botladozva, mint a
ceruzaegérrel. Ezzel valami más történik, visszatér
kezünkbe az ecset, a ceruza érzete, lehet játszani a
rányomással. Leheletfinom vonaltól a bumfordi vastagig
mindent elôállíthatunk, közben nem kell mást tennünk, mint
a pálcát kevésbé vagy erôsebben nyomni a táblára.
A pálcával elég aláírást vetni a táblára, az jobb
eredménnyel kerül a képernyôre, mintha egy aláírás-mûvünket
scannerrel bevinnénk a gépbe. A harmadik dimenziót sikerült
megkaparintani ezzel a táblával. Egyszóval szenzációs. Egy
számítástechnikával fertôzött orvosbarátom, amikor
megmutattam neki, így lelkendezett: milyen jó lenne ez
írásvetítô helyett, elôre elkészített ábráit ezzel tudná az
elôadása alatt továbbrajzolni, illetve szövegeket beleírni.
Neki is rettenetesen megtetszett.
Grafikus ismerôsöm az elsô kép elkészítése után szomorúan
fordult el a képernyôtôl: ""csorog a nyálam, de most nincs
rá pénzem!" Most egy sokkal egyszerûbb programmal és
egérrel kínlódja be ábráit. A vonalvastagság rezdüléseivel,
a szabadkézi ívek lendületével nem tudja feldobni képeit.
Åbrák maradnak.
Gyermekeim, akik a Paintbrush segítségével csiszolják
számítógépes rajztehetségüket, rögtön rávetették magukat az
új lehetôségre. Egérrel készült ábráik darabosak voltak, a
táblával rajzoltak hasonlítanak a papíron elkövetett
alkotásaikhoz. Ez jobban áll a kezükhöz.
@VA program@N
Eddig csak a firkálgatásról írtam. Egy program nem rekedhet
meg annál, hogy vonalakat húzzunk a képernyôre -- esetleg
más és más színnel. A program sok más trükköt is kínál,
amelyek a grafikust segítik abban, hogy képét minél
tökéletesebbre tudja formálni. Ezek a különbözô effektusok,
színezési és megvilágítást szimuláló részprogramok,
átalakító programok...
Mindenesetre pilótavizsgára van szüksége a kezelônek. A sok
feladat láttán a gépkönyvekre siklik pillantásom: három
kis gyûrûs füzetecske. A gyûrûs kivitel sugallja, hogy
sokat kell forgatni. Igen, ez így is van. A háromból két
anyag mintegy esszenciája a programnak és kiegészítôinek,
az alapinformációk megtalálhatók bennük (bár néha csak
hosszas keresés után). Ha az alap dolgokat már tudjuk,
akkor a többi a fantáziánkra és kézügyességünkre van bízva.
Az alkotók pedig úgy érezhették, erre kár több ezer oldalt
pocsékolni leírás formájában. A harmadik kötetecske
hivatott bemutatni néhány kezelési fogást, amelyek a
program idomítására szolgálnak. A többi a kezelô dolga.
Akinek nincs meg a grafikussághoz szükséges hajlama,
gépkönyvbôl nem tudja megszerezni azt.
Nézzük röviden a program fô szolgáltatásait. Mint a
windowsos programok általában, sok, képernyôre nyitható
menücskéje és kiválasztó ablaka van. A legfontosabb
ablakocskák elfedik a képernyô 1/3-át, így az érdemi
munkára a maradék helyen -- kicsit szorongva -- kerülhet
sor. Ezen persze segíthet egy hatalmas méretû monitor --
ehhez a feladathoz nem való 14 colos, ám a valóságban csak
13 colos monitor. Igaz, hogy rajzolni a táblán kell, de az
elérhetô terület mégis csak a a monitoron maradt kulcslyuk.
Érdemes tehát bezárni a sok esetben túl sokat is megengedô
ablakocskákat. Túl sok, hiszen a bôség zavarában azt se
tudjuk, mit hogyan állítsunk be.
Kezdjük a rajzeszközzel. Rajzolni sokmindennel lehet, ezek
nagy részét a program szimulálni tudja. Nincs olyan
lehetôség, hogy homokba mutatóujjal való rajzolás, de
gyanítom, hogy a program jó ismerôje elôbb-utóbb ezt a
hatást is elôállítaná kis kéz- és lábtechnikával. A
kiválasztó ablakban válogathatunk ceruza, kréta, ecset,
szén, vízfesték, pasztellkréta, toll, filctoll és
szórópisztoly között. Ezeken kívül rendelkezésünkre áll a
radír, a vizes ecset -- mellyel a vizesíthetô felhordott
festékeket tudjuk szétmaszatolni --, és az elfolyatás,
amikor a festékanyagot, mintha egy rugalmas felület lenne,
elhúzhatjuk. Az elôbb felsorolt színezôszerszám kínálat
csak a fô fajtákat adja meg. A ""ceruza" például
gyûjtôfogalom. Ezen belül többféle ceruzából választhatunk
a keménytôl a 2B-n keresztül egészen a puha belûig.
A kiválasztott rajzeszköz rajzolásmódját is beállíthatjuk.
Itt elôször a hegy karakterét lehet meghatározni, majd a
kiválasztott hegynek megfelelô paraméterek beállításával a
legváltozatosabb vonalsziluetteket állíthatjuk elô.
Az sem közömbös, mire rajzolunk. Ennek megfelelôen
különbözô papír karakterek választhatók ki a
papírkönyvtárból. Saját papírválasztékot is
összeállíthatunk magunknak, melybe összevadásszuk az
általunk használt fajtákat, ekkor egyszerûbb és gyorsabb a
kiválasztás.
Mielôtt nekilátnánk a tényleges mûvészi munkának, az
""ecsetkezelésünket" kell még beállítani: a program
segítségével összehangolhatjuk a nyomásérzékeny táblát és a
kezünket. A vonalhúzáskori lenyomás és sebesség a két
legfontosabb jellemzô. Ezt a gép meg is tudja tanulni az
írásmintáink alapján, de a paramétereket közvetlenül is
megadhatjuk.
Már rajzolgathatunk, bár további finomságokat is
állíthatnánk, de türelmünk fogytán, nem szükséges a
speciális fedési hatás, mondjuk spongyaszerû fedés. Egy
egyszerû vonalra vágyunk. Semmi akadálya. Egy húzás a
táblán, és máris megjelenik a képernyôn. A vékonytól a
durva vastagig minden elôállhat. És azok az ívek, amelyek
csak a táblával jönnek ki a kezünkbôl. Egérrel senki se
tudja elkészíteni aláírását, a táblával mintha tollal írna.
Lehet élvezkedni. Hamar belejön az ember a táblás
rajzolásba, egykettôre érezni lehet a nyomás hatását a
képre. Csodálatos együttes.
Még nem beszéltem a színek beállításáról. A színábra
háromszög alakú, a fekete, fehér és a szín van a háromszög
csúcsaiban. A háromszög területérôl bárhonnan vehetjük a
színmintát. Arra is van lehetôség, hogy a rajzról vegyük
fel a színt, ezzel elkerülhetô az, hogy egy késôbbi
javításnál színárnyalatot tévedjünk. A színbeállító
ablakban egy kis lapozható színminta tár is található,
a különbözô rajzeszközök számára ajánlott alapszínekkel.
Az ablak alján pedig a teljes színcsík, amelynek
segítségével a háromszögünk színes csúcsának színét
jelölhetjük ki. Egy már beszínezett részt tetszôlegesen
átszínezhetünk, illetve az alakzat színjellemzôit
tetszôlegesen módosíthatjuk egy külön eszköz segítségével.
Az, hogy rácsot tehetünk a rajzunkra, részeit
kijelölhetjük, másolhatjuk, forgathatjuk, elcsúsztathatjuk,
és minden már máshol megszokott mûveletet itt is
elvégezhetünk, természetes. A maszkolás már nem ilyen
egyértelmûen általános dolog. A rajzunkra tehetünk egy
maszkot, segítségével a maszk alól kilátszó részt
átszínezhetjük, besatírozhatjuk, vagy ""összefirkálhatjuk".
Rajzunk felületét átalakíthatjuk. Az elkészült gyönyörû
mûvet áttehetjük katedrál üvegre, vagy más rücskös
felületre. Ezzel igen érdekes hatásokat érhetünk el. A
rajzot más módon is torzíthatjuk, hullámvonalakkal vagy
buborékokkal lehet felismerhetetlenül ""tönkretenni"
munkánkat. Másik gyakorta használt effektus a megvilágítás
szimulálása. Spotlámpa fényeket helyezhetünk el rajzunkra.
Van olyan grafika, amit Corelban készítettek, majd az
utómunkálatokat -- köztük a fény-effektek rátételét -- a
Fractal Designerrel végezték.
Eddig csak bûvészkedtünk, most jön a mágia: a klónkészítés.
A másolat nem az eredetivel megegyezô, hanem valamilyen
""szerû". Egy fotóról -- ha bescanneltük programunkba --
csinálhatunk vízfestésszerû vagy olajfestésre emlékeztetô,
de akár Van Gogh stílusú ábrát is. A kézikönyvben egy
épületrészlet képét kilenc különbözô klónozással mutatják
be -- csupán felvillantva a lehetôségeket.
A programhoz kaptunk egy X2 nevû kiegészítést.
Segítségével ""matricázhatjuk" ábránkat: elôre elkészített
képecskéket helyezhetünk rá. Ez persze így nem lenne nagy
szám, de e képecskék tetszôleges mértékben lehetnek
átlátszóak is, ezzel már igen érdekes hatások csikarhatók
ki a rendszerbôl. Az X2 bôvítés a színek területén is
hozott bôvítést. A Pantone skálát is használhatjuk ezután a
programban. Behoztak egy a rajzfilmkészítést segítô
modult, és a táblakezelô részen is javítottak. E kiegészítô
program tulajdonképpen az alapprogram upgrade-jét készíti
el.
@VA tábla@N
A Wacom cég négyféle nyomásérzékeny táblát kínál, A5-tôl
A2-ig. Mi a forgalmazótól az A4-es méretût kértük el, így
ezzel (UD-1212) ismerkedtünk, a többi csak méretben tér el
tôle.
A ""ceruzát" a tábla fölé közelítve, a program információt
kap a helyzetérôl. A kurzor azonnal a pozíciónak megfelelô
helyre kerül, amint a ceruza körülbelül fél centire
megközelíti a tábla felszínét. A tábla felszíne és a
képernyô arányosan egymás megfelelôi, így nem az
elmozdulás, hanem a pozíció a lényeges. A ceruzával nem
lehet ""rollerozni", ahogy az egérrel tehetjük, ha lusták
vagyunk egy képernyônyit tolni. A sarokból-sarokba
mozgatás esetén bizony a táblán szintén sarokból-sarokba
kell elvinnünk a ceruzát. Igaz, hogy a driver program
segítségével egy kisebb területet is kijelölhetünk
képernyôterületként, de célszerû a teljes felületet
kihasználni.
A ceruzán, amely egy passzív áramkört magába rejtô mûanyag
rudacska, végén ceruzaformájú kialakítással, találunk egy
kis nyomógombot. Ez alapértelmezésben (átállítható) az egér
jobb gombjának felel meg -- ez a Windowsban a ritkábban
használt gomb. A bal gomb, amely a Windowsban korábban
egyeduralkodó volt, a ceruzácska táblára való nyomásával
aktivizálható. A ceruzát a táblán, vagy felette vezetve
a kurzor mozog, majd a szükséges pillanatban a táblára
kell nyomni a ceruzát. Ezt a tábla jobb felsô sarkában
eleddig pirosan világító LED zöldre váltása is
visszaigazolja. A kettôs kattintást rettentô nehéz
elôidézni a cerkával -- legalábbis az egérnél
megszokott beállítás esetén --, a nyomáshatár driverbôl
való állításával lehet célt érni.
A táblához egy szálkeresztes pozícionáló is tartozik, ami
megszokott a táblák esetén. Ezzel azonban nem lehet vonalat
húzni, csak pontot bevinni. Négy gombja van, ezek a három
egérgombnak és a bal gomb dupla lenyomásának felelnek meg
alapbeállításban, de a meghajtóprogram segítségével
átdefiniálhatjuk ezeket, akár makrók végrehajtását is
kezdeményezhetjük.
A tábla soros vonalon keresztül kapcsolódik a számítógéphez
(PC vagy Mac). Az egér helyére tudjuk egykönnyen
installálni, hiszen a tábla mindenben tudja helyettesíteni
az egeret. A ceruza használatakor kétgombos egerünk van
(nyomás és gomb), a szálkeresztet pedig hasonlóan
használhatjuk mint egerünket. A különbség csupán annyi,
hogy nem tudunk vele rollerezni, de nem is kell, mert elég
helyünk van a táblán, 12x12 col. Talán még egy különbség:
nincs vezetéke, tehát nincs mibe belegabalyodnunk. A
nyomásérzékelés 120 szintet különböztet meg, de ezt csak az
ezt fogadni képes program tudja értékelni, máshol ez
kétállapotú jel csupán. A pozícionálás felbontása 1270
vonal/col.
@VNyomtató@N
Ez a nyomtató önmagában is érdekes, nemcsak így, a rendszer
részeként. A színes nyomtató hôátviteli eljárással
dolgozik. Ez azt jelenti, hogy egy három (CMY; Cián,
Magenta, Yellow) vagy négy (CMYK, az elôzô feketével
kibôvítve) színt egymás után tartalmazó fóliáról a nyomtató
hôfeje a papírra olvasztja a festéket. A gyakorlatban ez
úgy mûködik, hogy a fényes felületû speciális papírt a
nyomtató behúzza. A nyomtatandó kép színre bontottan
érkezik a masinába, amely a sárga színt kezdi felvinni a
papírra. A papír keresztülhalad a nyomtatón, majd az elsô
szín nyomása után a gép visszahúzza az alappozícióba.
Ezután következik a többi szín egymás után. Azaz a papír
háromszor vagy négyszer halad át a gépen, mire elkészül a
színes kép.
A hônyomtatási technológiából adódóan a színek
festékanyagai az adott színezendô ponton összeolvadnak, így
jó minôségû színes pont alakul ki. A gyártó szerint 262144
különbözô színt tudnak így elôállítani. A háromszínû
üzemmódban mindhárom színbôl keveredik ki a fekete. A
fekete sokszor szerepel speciális helyzetben, például
keretként, avagy nagy felületben, például szövegeknél. A
negyedik színként alkalmazott fekete ezek nyomtatási
minôségét hivatott javítani, hiszen egyetlen nyomásból
tökéletesebb fekete alakítható ki, mint három szín teljes
keverésével. îgy annak, aki sok feketét használ, érdemes a
négyszínû szalagot használnia, mert az eredmény szebb lesz.
Természetesen a kinyomtatás ideje is növekszik ennek
megfelelôen, az árról nem is beszélve. Apropó: ár. A
nyomtató ára meglepôen alacsony, de egy nyomat ára még
mindig magas, ami 200-250 Forintot jelent. Az
is igaz, hogy ezért egy A4 méretû fotóminôségû színes képet
kapunk.
A nyomtatóval készítettem egy tesztábrát, a szokásos
seprûvel és színátmenetekkel, de ezt további színekkel is
kiegészítettem. Nagyon szép a nyomat.
@KKrizsán György@N
@<9407\FRACWAC1.GIF>Az egyes vonaltípusok kipróbálása@N
@<9407\FRACWAC2.GIF>Amikor mindent elôveszünk, már nem is tudunk rajzolni.@N
@<9407\FRACWAC3.GIF>Egy kompozíció három arca: az alapkép...@N
@<9407\FRACWAC4.GIF>... fényeffektussal kiegészítve ...@N
@<9407\K2GYGOLD.GIF>... majd felületmódosítással ...@N
┌──────────────────────────────────────────────────────────┐
│ @VA tábla mûszaki adatai@N │▒
│ Gyártó: Wacom (USA) │▒
│ Típus: UD-1212 │▒
│ Aktív felület: 304,8*304,8 mm │▒
│ Felbontás: max. 50 vonal/mm │▒
│ (500-508-1000-1016 és 1270 line/inch) │▒
│ Adatbevitel: nyomásérzékeny ""ceruza"; │▒
│ szálkereszt 4 gombbal │▒
│ Nyomásfelbontás: 120 │▒
│ Interface: RS-232C (2400-19200 bps) │▒
│ Meghajtó program: DOS (egér, ADI és AT&T GSL); Windows │▒
│ Méret (szél.*mély.*mag.): 407*417*??? │▒
│ Tömeg: 2,2 kg │▒
│ Tápellátás: 9 V= / 110 mA │▒
│ År: 88|000 Ft │▒
└──────────────────────────────────────────────────────────┘▒
▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒
┌──────────────────────────────────────────────────────────┐
│ @VA nyomtató mûszaki adatai@N │▒
│ │▒
│ Gyártó: Fargo (USA) │▒
│ Típus: Primera │▒
│ Technológia: hôátvitel │▒
│ Felbontás: 203 dpi (8 pont/mm) │▒
│ Papírméret: A4 │▒
│ Papírtároló: 50 lapos │▒
│ │▒
│ │▒
│ Színfólia: │▒
│ │▒
│ CMY: 115 nyomathoz │▒
│ CMYK: 80 nyomathoz │▒
│ Fekete: 400 nyomathoz │▒
│ Interface: Centronics │▒
│ Meghajtóprogram: Windows 3.1 alatt │▒
│ Méret (szél.*mély.*mag.): 350*260*147 mm │▒
│ Tömeg: 6,8 kg │▒
│ År: 170|000 Ft │▒
│ │▒
│ │▒
│ Fractal Design Painter 2.0 │▒
│ Åra: 44|900 Ft │▒
│ Fractal Design Painter X2 (kiegészítés) │▒
│ Åra: 19|800 Ft │▒
└──────────────────────────────────────────────────────────┘▒
▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒▒